Еди Маринов
Край

chitanka.info

Реалността заспива с мирис на коса,

но питаш я, и пита те — дали е тя,

дали деня си както днеска губиш,

дали това е утрото, в което искаш всеки ден да се събудиш…

Коя е тя, поредната жена с усмивка,

която те събужда от съня, която иска

проста нощ, прост край, просто навън,

а утре сутрин да те няма, да си само сън…

Заспиваш, искаш да е ден, да стигнеш там,

заспива тя до тебе, искал си, не знам

какво — врата, рай, безмилостност, безкрай,

събуждаш се.. леглото пълно, но сърцето празно — (к)рай…

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.